Jeg hader at sige det, Benji, men...
- Tror du mig nu? - Åh gud.
- Se alle de nye megamechs. - Rebelskitterne havde ret.
Fylder de deres tanke op, er vi færdige.
Stedet fremstiller brændstof til alle mechs og beamere på østkysten.
Fiskehovederne invaderer planeten, men glemmer brændstof?
Problemet er, at den eneste indgang er bevogtet af mechs.
- De moser os. - Så må vi vælge et uventet sted.
De forsvarer ikke klippevæggen.
De rør må indeholde brændstof.
Åh gud.
Tror du, at det er strålingen?
Det kunne have været os.
Okay, lad os gå.
Du tager fejl, Pope. Volmerne kæmper også for frihed.
Tector, hvad vil der ske bagefter? Flyver de bare ud mod solnedgangen?
Nej, de fik planer. Tænk over det.
Vi har volm-familien, der suser gennem kosmos I deres rumbil.
De er nødt til at stoppe og få forfriskninger.
Nej, jeg siger dig, at når krigen er ovre -
- vil du stå og sælge hotdogs til boblehoveder I hawaiiskjorter.
Hør, soldat, er det et sugemærke?
Det her? Det er et ar fra en duel mod en skitter.
- Og du brugte næverne? - Ja. Den sprang ned fra et træ.
For pokker. Hvordan overlevede du?
Jeg kastede ham bort. Men en af hans venner angreb mig.
Han lyver. Da han fortalte mig om det -
- kæmpede han mod tre skittere og en mech med et dækjern.
Vil du have en pige med I kanen, må du gøre det bedre, Lars.
Hvis den pige var dig, Mags, så ville jeg gøre det.
Jeg ville starte med vilde blomster -
- efterfulgt at middag på Popes bar og en flaske god champagne.
Og så...
Hal, hvad laver du her?
Jeg tænkte, vi kunne tage morgenmad. Men du har vist travlt.
Hal, Hal.
Lars og jeg er I kampgruppe. Vi driller hinanden.
Ja, jeg ved, hvordan det er med os, og hvad det førte til.
Tror du seriøst, at jeg går I seng med Lars?
Gør du det?
Jeg kan ikke tro, at du spørger, efter det vi har været igennem.
- Undskyld. Det fortjente du ikke. - Det har du fandeme ret i.
Du er ikke fanget deri. Du kan rejse dig.
Glem mudderet på støvlerne. Jeg går ikke I søvne.
- Hvordan kom det så derpå? - Det ved du godt.
Tror du, at Dumbos magiske trick får mig til at gå igen?
Jeg ved, at Karen gjorde noget ved dig. Hun anbragte dig I den stol.
Og nu vil du ikke rejse dig fra den.
Du holder noget tilbage, Hal. Jeg kan se det I dine øjne.
Du tror, at jeg lyver for dig og leger en leg.
Det er dig, der holder en hemmelighed fra mig.
Jeg ville ønske, at jeg vidste hvorfor.
Okay.
Det er svært. Dan har den eneste plan, der får os forbi disse mechs.
Den er taktisk letsindig. Den er næsten sindssyg.
- Men måske virker den. - Jeg er allerede begejstret.
Hovedindgangen er stærkt bevogtet af mechs.
Vores eneste håb er at gå gennem disse tætte skove -
- ned ad denne klippe og nærme os bagfra.
Men hvis vores spion lækker det til fjenden, går vi I et baghold.
Volmerne føler, at målet er essentielt. Jeg er enig.
De mechs er en del af styrken, esfenierne vil bruge mod Charleston.
Uden brændstof er disse brikker ude.
- Tager volmerne med på missionen? - Nej.
Vi må beskytte byen. Tag en lille enhed med de bedste.
Bresslers folk bliver I yderkanten, og volmerne bliver I byen.
Vi har ikke talt om elefanten I rummet.
Jeg kan ødelægge reaktoren med et af Cochises store våben.
Men sprænger vi den I luften -
- sender vi radioaktivt materiale op I luften. Det bliver vores Tjernobyl.
Afhængig af vinden kan det forgifte alt helt hertil.
Måske har volmerne noget teknologi, der kan forhindre det.
Nej, og de har ikke noget, der kan inddæmme et radioaktivt udslip.
Har nogen I Charleston ekspertise I atomreaktorer?
Dr. Roger Kadar. Han styrer energinettet.
Kadar underviste I atomenergi inden krigen.
- Send ham til mit kontor. - Umuligt.
Han har agorafobi. Han bor I kraftværket under byen.
Vi må besøge ham.
Dr. Kadar er en af de første, der kom hertil.
Manchester tilbød en aftale. Kunne han levere strøm -
- ville Manchester give ham alt, han behøvede.
- Vi har holdt den aftale. - Vi?
Du har nok at se til. Kadar har ikke været relevant.
Dr. Kadar? Det er Marina Peralta...
Nej! I vil besmitte reaktorsystemet!
Dette har taget mig en måned!
Hvad I alverden er det?
Uautoriseret personale er forbudt. Hvad laver de her?
Dette er Tom Mason.
Præsidenten?
- Jeg stemte ikke på dig. - Det bebrejder jeg dig ikke.
Dette er en af mine militære medarbejdere, Dan Weaver.
- Hej. - Det er den forkerte ratio.
Matematisk set... Det er en kemisk reaktion. Tallene burde ikke...
- Kom nu. Dette er tidsspilde. - Ja. Jeg har travlt.
Dr. Kadar, vi må vist takke dig for Charlestons strøm.
Ja, og med denne generator producerer jeg 10,5 kilowatt-timer dagligt.
- Dit hold har gjort det fantastisk. - Jeg har intet hold. Jeg er alene.
- Så er det kun dig, der kan hjælpe. - Med hvad?
Vi vil vide, om der er en sikker måde at ødelægge Wakonda-reaktoren.
Jeg antager, at I ikke vil have radioaktivt materiale overalt -
- så staten bliver ubeboelig I 24.100 år?
Nemlig. Det vil vi gerne undgå.
Det er lidt af en gåde. Den er sjov.
Jeg har noget til jer I morgen.
Så er samtalen vist ovre.
Ja. Sådan, lille pige. Ren og varm.
Jeg elsker dig. Du er så sød.
Hvad kigger du på?
Du er kun en uge gammel. Du bør ikke kunne følge bevægelse.
Mor.
Alexis?
Åh gud. Hvad ...?
Mor.
- Jeg beklager. Er hun stadig vågen? - Dårligt nok.
Hun har lige spist, så hendes øjne er tunge.
Her. Åh, ja.
Jeg har glædet mig til at komme tilbage hele dagen.
Hun er en meget anderledes, lille pige.
Anderledes på hvilken måde?
Hun er meget fremmelig.
Jeg er ikke med.
Måske er det bare min fantasi.
Nå, men jeg skal på vagt. Der er mælk I køleskabet.
Lexie. Åh, det er godt.
Hej, Lexie.
Jeg kommer igen senere.
- Jeg må indrømme, at jeg er jaloux. - På hvem?
- Alexis. - Hvorfor det?
Når mødre kommer ind med babyer, kan jeg se, at de ikke ved besked.
En baby ved ikke, at dommedag har været her -
- og at vi er I krig, og at folk dør dagligt.
For en baby er alt nyt og forunderligt.
Det glæder dem bare at være I live.
Det må give dig så meget glæde at have hende.
- Er du okay? - Ja. Jeg har det fint.
Du virker... Er alt okay med Alexis?
Hun har det godt. Jeg ser til miss McManus.
- Gaffatape. - Timen er begyndt.
Jeg ville ønske, at jeg kunne lære om trapezer og parallelogrammer.
- Stop! Mit hoved eksploderer. - Ja, det er dumt at lære det bras.
Hvordan vil matematik hjælpe os mod rumvæsner?
Tændstik.
Tror du, at det vil larme for meget? Vi kan få problemer, ikke?
- Rolig. Det er bare en halv stang. - Ja, vær ikke en tøsedreng.
Det var for vildt!
Matt?
Sejt!
- Tik, tik, bang! - Ja!
- Vent! Der er nogen! - Kom. Løb!
Matt? Hvad helvede har I lavet?
I kunne være kommet til skade. Folk troede, det var et angreb.
- Tænkte I på dem? - Nej.
Hvorfor gjorde du sådan noget, Matt?
Jeg keder mig vel.
Er det derfor, du ikke har været I skole?
Din lærer fortalte, at du ikke har været der I fire dage.
Og du har ikke lavet lektier I en uge.
- Jeg vil ikke tilbage til skolen. - Det skal du, Matt.
Du bestemmer ikke! Du er ikke min mor!
Du har ret, Matt. Jeg er ikke din mor.
Men jeg vil bede Anthony føre dig tilbage.
- Skolen er overstået for I dag. - Nej. Du har eftersidning I to uger.
Anthony?
Jeg har tænkt over problemet. Det er vanskeligt.
Sprænger I bygningen, ødelægger I kølesystemet.
Så overbelastes den, og dampen...
Reaktoren vil sprænge og forurene hele landet?
Ja. I må afbryde reaktoren, før I sprænger den.
- Det kræver et hold I faciliteten. - Ja, og det er kun den første del.
Så skal systemet gøres uanvendeligt, uden at systemkernen kompromitteres.
I må destabilisere visse punkter, så bygningen styrter -
- uden at reaktorens skjold beskadiges.
Det forstod jeg ikke et ord af.
- Forklar det uden fagsprog. - Jeg... Jeg...
Sætter I sprængstoffer de rette steder -
- kan I ødelægge bygningen uden at sprede radioaktivt materiale.
- Kan du vise os de steder? - Ja, når jeg ser en tegning.
Vi har ingen tegning.
Du må tage med og anbringe det.
- Jeg kan ikke gå op. Beklager. - Dr. Kadar, du er den rette mand.
- Dr. Kadar, du kan godt. - Nej.
- Du kan godt. Det er let. - Jeg kan ikke.
Manchester lovede mig, at jeg aldrig måtte gå op.
Det ved jeg, men tingene er anderledes nu.
Vores liv afhænger af missionen. Du kan godt.
Vi vil ikke miste flere børn.
- Fortsæt, general. - Ja, sir.
Det, vi skal diskutere her, er fortroligt.
Det betyder, at det ikke må refereres uden for dette rum.
Information gives efter behov.
Alle involverede får kun det at vide, som er nødvendigt for deres rolle.
- Okay, Dan. - Ja, sir.
Succes kræver overrumpling og fart.
Får esfenierne besked, vil vi nok fejle og ganske sikkert dø.
Vi løber denne risiko, fordi operationen kan forkrøble fjenden.
Forstået?
Anthony, Ben og Pope.
Jeg fører min gruppe soldater nord langs Mill Highway.
Så kører vi øst ad vej 1081 og efterlader vores fartøjer -
- og fortsætter til fods til klippen med udsigt til reaktoren.
Så kravler vi ned I slugten og trænger ind ad bagvejen.
Så du tror, at vi bare kan snige os ind og overraske esfenierne?
- Det er vanvid. - Det er lige, hvad fjenden mener.
Derfor forsvarer de ikke bagsiden. Andre spørgsmål?
Jeg ville gerne vide, hvor vi skal hen.
Tom gav Pope vores mål, og Pope gav det til Tector.
- Fortæl, kammerat. - Fort Knox.
Esfenierne kom for at tage vores guld.
Fortalte Tector dig det? Og du tror ham?
Lad mig bevise det. Hør, Benji. Hvor skal vi hen?
Det finder du ud af. Se, nu kalder alle mig det.
Hør, Ben.
Forbliv samlet. Og pas på derude.
"Leg ikke helt." Jeg ved det.
Vi ses I morgen tidlig.
Bare rolig, mr. Mason. Jeg lader ham ikke komme til skade.
- Meget afhænger af dette, Tom. - Planen er god. Det vil virke.
Alle planer er gode, indtil kuglerne flyver. Så er de pludselig forældede.
- Åh, du klarer dig altid. - Når jeg har dig ved min side.
Til at stille de vanskelige spørgsmål og sparke dig I røven.
Du har dit job at passe, og jeg har mit. Sådan må det vel være.
- Hør, Dan. - Ja?
Hold hovedet koldt.
Som en vinter I Buffalo.
Folkens, ti stille, og tag udstyret! Vi tager af sted!
De vidste, at vi kom!
Stille! Vi behøver mere ildkraft!
Sagde du ikke, at denne del af reaktoren ikke var forsvaret?
Det virker. De går for at angribe Weaver.
Du havde ret. Spionen gav dem Weavers plan.
Jeg bruger mine folk som madding. De betaler med blod for hvert sekund.
Hvordan var det nu, kaptajn? Var det planen at blive slagtet?
Weavers hold har givet os en åbning. Kom så.
- Rolig. Du kan kun dø én gang. - Tak, det er en stor trøst.
Uanset hvad, så hold dig til mig.
Hvordan klarer du det? At alle de folk afhænger af dig.
Jeg har intet valg. Kom.
Tak, Anthony.
Pas på. Weaver bliver hårdt ramt derude.
Vi ses på den anden side.
- Pas på dig selv. - Okay.
Kom. Lad os smutte, Tec. Folk behøver vores hjælp.
- Der er frit. - Okay, kom.
- I dækning! Ned! - Det var for hurtigt!
- Det er børn, der skyder! - Dræb dem ikke.
- Det betyder intet! - Jo, det gør!
Forrester, så er det dig! Prøv at presse dem tilbage!
Dæk ham!
- Okay, hold inde! - Hold inde!
Hjælp mig.
Det gør ondt. Jeg beder jer.
Mor, det gør ondt.
- Det er et barn. - Det er en af deres soldater.
Det er ikke hans skyld, at de gav ham en parasit på ryggen.
- Det er en fælde. - Den chance må vi tage.
Hjælp mig. Det gør ondt!
Mor.
- Han ligner dårligt nok et menneske. - Den sidder for dybt.
Åh, nej.
- Er han ...? - Ja, han er borte.
Han hed Scott.
Lars!
Væk!
Jeg er lige her. Jeg er hos dig, Lars.
Forrester, forbind ham, og bær ham til mødepunktet.
- Vi tager tilbage med ham, ikke? - Nej. Af sted!
- Vi ses snart, okay? Hold ud. - Kom så!
- Vent. Der kan være flere. - Så dræber vi dem.
Lyle, fremme til højre!
Hold jer nede!
- Oberst Weaver, denne vej! - Det var på tide!
Kan vi komme ud om 15 minutter, klarer vi os med lidt kvalme.
Lad os gøre det.
Hvor skal vi sætte sprængladningerne?
Der, og der, og der.
Det kan bringe stedet sikkert ned.
- Vi må være mere sikre. - Så kald det meget sandsynligt.
- Okay, sæt ladningerne. - Kontrolrummet bør være den vej.
- Mine briller! De gik I stykker! - Kom op!
Jeg kan intet se uden dem!
De har ændret alt. Uden...
Du har dem ikke, så løs det uden. Folk bliver dræbt.
Det nytter ikke! Jeg kan intet se!
Det virker ikke. Okay.
Kom nu. Hvad leder vi efter?
- En knap, hvor der står SCRAM. - SCRAM?
- Jeg fandt den. - Tryk på den.
Okay, ser du et sted, hvor der står reaktorkraft?
Reaktorkraft, 93 procent. Nålen bevæger sig ikke.
Luk den op. Der bør være to kabler under knappen.
- Hvilke farver er de? - Rød og orange.
- Følg den orange ledning. - Den er blevet skåret over.
Skynd jer! Jeg kan ikke holde dem borte meget længere!
Du må trække en ledning fra den røde side til den orange.
Rød side til orange side.
Reaktorkraft er på 63 procent. Den falder.
- Den lukker ned. - Okay, kom med.
- Har du haft travlt? - Er ladningerne sat?
- Ja, vi er klar til sprænge stedet. - Godt, lad os gå. Begynd festen.
Det er de sidste. Vi har ikke efterladt nogen.
Det virkede, oberst. I købte os den tid, vi behøvede.
- Spionen kendte ikke den sande plan. - Og din far?
Han burde have sat ladningerne. Han må snart komme ud.
Ser du, hvad vores gode fæller, volmerne, gør nu? De ofrer os.
- Sjovt, for ingen af dem er her. - Hold mund, og fortsæt, Pope.
Sir.
Hvad stirrer I på? Let røven.
- Lourdes. - Hovedet?
Hej. Hvordan har Lars det?
Biddet fra barnet gav ham en aggressiv bakterie.
Den ødelægger hans organer.
Vores antibiotika virker ikke.
Hvad med metoden med at varme blodet op?
For sent. Hans lever og lunger er ramt. Han har få timer.
Vi kan kun lindre hans smerter, indtil det er ovre.
Men du var modig derude. Du kan holde hovedet højt.
Tak, sir.
Han har ret. Du gjorde det godt. Gid, jeg havde en medalje.
Åh, jeg behøver ingen medalje.
Jeg er beæret over, at De besøger mig, sir.
Tom. Og æren er min.
Hvil dig.
- Maggie. - Ja?
Mit hundetegn.
Vil du beholde det? Du er min eneste familie.
Bestemt.
- For Lars. - For dem alle.
- For dem alle. Gode unger. - Og gode soldater.
Gode soldater.
Vi gjorde det. Vi narrede alle. Esfenierne kendte kun til mit hold.
Gid, jeg aldrig må bede dig om lignende igen. Det var svært.
Ja. Jeg var aldrig I tvivl.
Ikke? Ikke engang en lille smule?
Jeg tvivlede aldrig på dig.
Men volmerne. Du tvivler stadig på dem.
Hvad stiller vi op, Tom? Vi ved ikke, hvor de er fra.
De pegede på en stjerne. Hvorfor skulle vi tro dem?
Jeg ved det ikke. Men alt, de har fortalt, passer med det, vi ved.
Jeg tror ikke, at de rejser rundt og frelser alle planeter -
- som esfenierne erobrer. Det er usandsynligt.
Selvom det kun delvist sandt, er tingene vendt med dem.
Hvis de nogensinde gør deres store våben færdigt, kan vi vinde krigen.
Hvordan ved vi, at de bygger et våben?
De kunne bygge noget andet. Vi aner ikke, hvordan det virker.
Det er en god pointe.
Måske kan dr. Kadar hjælpe os.
Kom ind.
De herrer, tillykke.
Da mit hold først ankom til denne planet -
- tvivlede jeg på, at vi kunne klare vores mission.
Men I løbet af de sidste syv måneder -
- har jeg set jer træne jeres soldater til en dygtig styrke.
Og som de klarede sig I den seneste kamp -
- vil I sikkert vinde over esfenierne.
- Det behøver vi ikke høre fra dig. - Men tak, Cochise.
Vi er stolte over vores mænd. Vi ser næppe mere til esfenierne snart.
Faktisk kan I forvente, at de angriber Charleston.
Virkelig? Vi bremsede dem ellers I dag ved at destruere brændstoffet.
Ikke det hele. De samler alle mechs og beamere I området -
- og samler deres forsyninger for at vise, at de ikke er svækkede.
Jeg anbefaler jer at lade jeres soldater være på vagt.
Far. Du har nok hørt, at jeg sprængte et hul I den bygning.
Ja, det har jeg.
Jeg indså, at det var dumt. Det skræmte mange.
Det er en underdrivelse.
Vi ville istandsætte den bygning, så folk kunne flytte tilbage.
- Jeg troede, at den var forladt. - Det tænkte jeg nok.
Jeg tilmeldte dig et hold, der skal udbedre skaden.
Det er okay. Jeg reparerer gerne det, jeg ødelagde.
Men jeg ser ingen pointe med skolen.
Navnene på døde folk hjælper os ikke I krigen.
Matt, en dag vil krigen være ovre.
Når det sker, får vi brug for folk, der kan genopbygge landet.
Jeg lever næppe til den tid, men det gør du. Derfor må du gå I skole.
- Selv matematiktimer? - Specielt matematiktimer.
Hvorfor er du rolig? Jeg troede, du ville råbe.
Dette er ikke kun din skyld. Jeg har ikke givet dig opmærksomhed.
Det vil ændre sig fremover. Jeg vil hjælpe dig med dine lektier.
Det lyder vel okay.
- Far, kan vi tale om noget andet? - Ja, da.
- Jeg gjorde noget slemt. - Værre end det med bygningen?
Ja, jeg sagde noget ondt til Anne. Meget ondt.
Jeg ved ikke, om hun vil tilgive mig.
- Hun er en meget forstående person. - Hvad skal jeg gøre?
Tal med hende.
Jeg beklager det, jeg sagde.
Jeg var vred, og jeg mente det ikke.
Det ved jeg. Tak, fordi du siger det.
- Vil det være okay ...? - Hvad?
Kan jeg kalde dig mor?
Det vil jeg ikke have noget imod.
Hun er sådan en glad baby. Har I bemærket, at hun aldrig græder?
Det er sandt. Du og dine brødre skreg hele tiden.
Men hun virker ret tilfreds.
Hun er en meget unik, lille pige.
Hal?
Hal! Hal! Hal!
Hal. Hal! Vågn op!
- Hvad? Hvad sker der? - Du går. Du går.
Se? Du er ikke lammet.
Jeg går. Jeg går.
Kom. Lad os få dig hjem.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com